Pladsen imellem nybyggeriet og transformationen er en udpræget urban tilføjelse: Pladsen opleves som en “gågade”, der dyrker ro og helhed og giver plads til mennesker; gadefester, loppemarked, løb og leg. Her dannes et robust byrum væk fra trafikken, der inviterer til alsidig brug og kan danne rammen om både spontane og planlagte aktiviteter hele året rundt.
Byrummet styrkes af en aktiv kantzone gennem indretning og fysisk udformning af private, halvprivate og offentlige zoner, der understøtter liv og ophold langs kanten af bygningerne, og med tilgængelighedsløsninger som en integreret del af arkitekturen, så der sikres lige adgang og god oplevelse for alle byens brugere.
På Hjørnet af Scandiagade og Teglholmsgade markeres indgangen til denne grønne og arkitektonisk ambitiøse bydel med nybyggeriets markante vertikale gavl, der deler den hårde og bløde trafik. Dette nye portmotiv holdes jordbunden med en elegant forplads belagt med chaussésten og med karakterfulde træer, der trækker det trafikale knudepunkt ned i den menneskelige skala og blødgør barriererne.
I byrummet mod naboen (p-huset) udformes en biodivers, grøn og legende åre, der forbinder havnen og Kongens Enghave. Denne del af Den Grønne Kile bliver en frodig have, hvor biodiversitet, rekreation og leg står i fokus til gavn for alle, der opholder sig, bor og arbejder i området.
Haven danner ramme om kroge og lommer mellem beplantningen, hvor folk kan mødes på tværs af skel og udfolde sig i et mikroklima med renere luft og med mere og bedre bynatur. Landskabet udformes i forlængelse af det eksisterende landskab imellem rækkehusene langs A. C. Meyers Vænge.
Haven afskærmes af en støjdæmpende glasvæg integreres i en pergola i træ langs Scandiagade, der opføres i forlængelse og i samme rytmiske facadetakt som nybyggeriet. Pergolaen opløser skellet mellem den hårde trafik og den bløde have, og binder områder i bydelen bedre sammen med let adgang for gående og cyklister og nærhed til offentlig transport.